Десислав Начков
Белоцветна разходка

chitanka.info

Когато минах тук за първи път,

зелено-бяла пролет бе възкръснала

и с волна свежест всеки полски кът

със вишнев цвят отгоре бе поръсила.

Унесен от великденския ек,

за кратко спрях се, вслушан в песнопението

на храма, който сякаш не човек

бе вдигнал, а самото провидение.

Далеч над мене смели върхове,

мъдруваха над своята история

и като хор под властното небе,

прегърнати, шептяха оратория.

А нощно време топли светлини

припяваха отвсякъде във тъмното,

родени между двете планини,

край извори и гробници безмълвни.

Отминах — неразбрал, но помъдрял,

по своя път — забоден в неизвестното,

но пролетния стих зелено-бял,

отдавна вече с мене бе понесъл се.

И ще ме връща всеки път назад

(дори, когато съм далеч във времето)

към пролетта и вишневия цвят;

и ще звучи на храма песнопението.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.